Escriure tumultuosament, viure
intensament, posar-hi ordre. El calellenc Joan Rebagliato (1969) s’hi esforça
de sempre sense tenir gaire clara la diferència entre vida, literatura i
llengua.
Són fruit d’aquesta tensió els contes
poètics de Camins en el temps (Premi
Joan Castelló, 2004) i Temps de llops
(Premi Francesc Grau dels Jocs Florals de Calella, 2017); la narració
existencialista El parany (menció en
el Premi mossèn Romà Comamala, 2005), i les novel·les Amb la pell estripada (Premi JoEscric, 2006) i Embarcats (Premi literari Vila d’Ascó, 2011). I aquest llibre
d’ara.
Passada la boira, per un mar de vidre,
la canoa avança a rem. En George, en Frank, l’Urso, en Carlo, el Català i
l’Alexandros es miren en silenci l’illa enigmàtica del tresor.
Al llarg de dos anys escrupolosament
anotats en un dietari, el Revenge, ara fondejat, els portarà pel mar de les
Antilles entre batalles guanyades i cames perdudes, en companyia d’éssers
fantàstics i de John Silver, entre els vius i els morts, en un intent de
resoldre l’enigma de l’illa, que no és altre que l’enigma de la vida. Perquè a
l’inici del segle xviii els pirates es debaten —com tots nosaltres— entre la
set de llibertat i el desig de llançar l’àncora.
Text sobre l'autor i sinopsis del llibre de Cossetània Edicions