No que el lector 'es cregui' intel·ligent, és que el lector és
intel·ligent.
No em funciona gaire la paraula 'guió' perquè no treballo amb un
esquema previ. Vaig descobrint les històries a mesura que escric.
Però en general a tot arreu on vaig, sigui d'on sigui d'Europa o
fins i tot d'Amèrica, en una biblioteca et trobes a casa.
Llegeix l’entrevista virtual completa
Jaume Cabré Fabré va
néixer a Barcelona (dreta de l'Eixample) l'any 1947. És escriptor i guionista.
Ha viscut a Vila-real (Plana Baixa) i actualment resideix a Matadepera.
Llicenciat en Filologia
Catalana per la Universitat de Barcelona, va ser catedràtic d'ensenyament mitjà
i és membre de la Secció Filològica de l'Institut d'Estudis Catalans. Ha
compaginat la seva feina de professor amb l'escriptura i la creació de guions televisius
i cinematogràfics. Juntament amb Joaquim Maria Puyal va guionitzar la primera
sèrie de llarga duració produïda per Televisió de Catalunya (La Granja,
1989-1992). Després va treballar en els guions de series com: Estació d'enllaç,
Crims, La dama blanca, Nines russes,... Amb Jaume Fuster, Vicenç Villatoro i
Antoni Verdaguer van fer els guions de dues pel·lícules basades en les seves
novel·les, La teranyina i Havanera. L'any 1976 entra a formar part del
col·lectiu literari Ofèlia Dracs.
L'any 1974 va editar el
seu primer recull de narracions (Faules de mal desar), posteriorment ha
publicat novel·les per a adults i algunes obres de narrativa juvenil com L'any
del blauet (1981) i L'Home de Sau (1984).
Totes les seves novel·les
han estat traduïdes a més d'una vintena de llengües, amb nombroses reedicions.
Avui en dia la seva feina
literària està centrada en la novel·la i el relat, tot i que també ha publicat
i dirigit al Teatre Nacional de Catalunya Pluja seca i llibres d'assaig sobre
l'escriptura i la lectura El sentit de la ficció (1999) i La matèria de
l'esperit (2005).
La seva obra narrativa
gaudeix de gran rigor conceptual i literari i alhora destil·la una escriptura
lenta, reposada i molt meditada, les seves obres no són fruit de la
improvisació. Una de les seves millor novel·les, Les veus del Pamano es va
plasmar en una minisèrie on es narren fets relacionats amb la Guerra civil
espanyola i la posterior situació de postguerra en un petit poble de muntanya.
Ha rebut nombrosos premis
literaris, entre ells el Premi d'Honor de les Lletres Catalanes. L'any 2014 li
concedeixen la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya.