«No és un llibre
d’història. Ni tampoc hi surt tothom. És un relat sobre com veia aquella casa
en què he treballat en diferents càrrecs, des de traductor fi ns a director, al
llarg dels últims quaranta-cinc anys. Aquestes impressions que comencen i es desenvolupen
al voltant de la cèlebre porta giratòria del carrer de Pelai, número 28, se
centren bàsicament en aquells primers anys d’un periodisme que s’havia de
renovar perquè el franquisme s’extingia i la llibertat s’obria pas en tots els
àmbits de la societat».
Aquella porta giratòria és
un recorregut pels records i les vivències de Lluís Foix a La Vanguardia. Les
anècdotes, els redactors i els corresponsals, les redaccions i els seus
personatges conformen un univers d’uns anys inoblidables de l’autor en un diari
que ha representat una institució social, que s’ha mantingut 135 anys en
contacte amb els seus lectors i que ha estat una referència a Catalunya durant
moltes generacions. Un mirall de les virtuts i els defectes d’un país i,
alhora, un homenatge a l’autèntic periodisme de raça.
"El periodisme és el primer esborrany de la història"